Översättning: The Romantic Gent's Of The RATPACK
www.divxsweden.net Bästa svenska undertexterna på nätet
"Gränserna av..."
"...anständighet..."
"...kraftigt attackerade..."
"...anständigheten blev... "
"Anständighetens gränser attackerades kraftfullt..."
"Anständighetens gränser attackerades kraftfullt, vilket var bara rätt-"
"-men rämnade inte riktigt, vilket också var rätt. Ändå..."
"...var hon inte nöjd."
-Vad är det?. -Jane.
Jane!
Kära nån. Flickan behöver en make.
Och vem är tillräckligt bra? Ingen.
-Jag beskyller dig för det. -För att vara en perfekt förebild?
Jag har delat din bädd i 32 år, och perfektion har jag inte stött på.
Ännu.
Nej. Sluta genast, mr Austen, det är söndag...
Det yttersta i kvinnans karaktär tar sig uttryck i plikten som dotter...
...syster och slutligen maka och mor.
Detta säkras genom stilla attraktion, sedesam kärlek och morgonro.
Om en kvinna skulle äga en viss överlägsenhet, exempelvis-
-djupsinnighet, är det bäst bevara den i hemlighet. Humor uppskattas...
...men intelligens? Nej, det är den mest förrädiska egenskapen av alla.
George, gamle vän. Du vet att du måste stanna.
- Jenny! - George...
- Skynda dig, Jane! Vi blir sena! - När frun kallar, så måste vi lyda.
Kom nu, Jane!
Lady Gresham, får jag presentera min niece: Comtesse De Feuillide.
Och mr Fowle, Cassandras fästman.
-Comtesse? Då antas ni vara fransk? - Genom giftermål.
-Monsieur le Comte är inte här? -Ett annat ärende kom före, frun.
Monsieur le Comte måste visa sin respekt till "Madame Giljotin".
Jag ser att er systerson är här.
Mr Wisley.
Wisley är oersättlig för min lycka.
Sitt gärna ned.
Mr Fowle och Cassandra är nyligen förlovade.
-När ska ni gifta er? -Inte på ett tag än, Lady.
Jag ska till Västindien med Lord Craven mot fransmännen, som präst.
-Vad har Craven erbjudit er? -Jag hoppas få en församling efteråt.
Hur mycket är det värt?
Tillräckligt för att kunna gifta sig, om man inte har för stora anspråk.
Mr Wisley, vet ni att Basingstokes mottagningar ska återupptas?
Mycket snart, tror jag.
-Jane uppskattar en bal. -Wisley står inte ut med dem.
Men, sir... En bal är en välsignelse för den unga delen av grannskapet.
En angenäm tillställning där man pratar och umgås med värdighet.
En älskvärd man kan inte misstycka.
Då finner jag mig ha ändrat åsikt.
Uppvisad som ett objekt?
Mr Wisley är en mycket passande man.
Du känner till vår situation, Jane.
Och han är Lady Greshams arvtagare. En dag ärver han allt det här.
Excellenta utsikter!
-Hans förmögenhet köper inte mig. -Vad kan köpa dig, kusin?
Var mer på er vakt, mr Lefroy?
Du kan betala mig senare.
Kom igen, slå honom!
Lefroy!
-Ett glas vin, sir? -Madam.
-Du blottar dig, Lefroy. -Helt, Austen.
När måste du tillbaka till landet?
-Om en dag. -Så snart?
-Man måste göra nåt slags intryck. -Särskilt förvisad till en prästgård.
Men, vem är den skrämda lilla oskulden?
Ursäkta mig, frun.
Mr Tom Lefroy, får jag presentera mr John Warren.
Han följer mig till Hampshire. Far förbereder oss för kyrkotjänst.
-Ni har besökt Hampshire, mr Lefroy? -Förra året.
-En lång visit?. -Mycket, närapå tre timmar.
Ni är djävulskt stilig. En kyss!
Så, Tom, vart ska vi? Vauxhall Gardens?
-Det är en tahitisk kärleksfest. -Har sett den.
-Crockfords?. -Har redan gjort det, eller det mig.
Vad är en tahitisk kärleksfest?
Warren!
Jag ber ödmjukast om ursäkt, sir.
Stöld av en gris är ett brott, avskyvärt förvisso, men två grisar...
Två grisar är ett våldsamt angrepp mot den okränkbara äganderätten.
Ni, och er sort, är en böld på samhällskroppen.
Bölder skärs bort.
Deportering på livstid. Nästa!
-Varför är ni i London, sir? -För att lära lagen.
Som har som enda syfte att...?
-Bevara och skydda privat äganderätt. -Mot?
-Mobben. -Därför upprätthålls ordningen...av?
-Armén? -Värdighet, sir, och aktsamhet.
Känner ni till det ordet? Aktsamhet?
Se på mig.
Jag föddes rik, men jag har behållit förmögenheten genom min vandel.
Jag har visat återhållsamhet. Din mor, min syster, gjorde inte det.
-Hon gifte sig med min far av kärlek! -Och nu har du så många syskon i...
Limerick.
Om du hoppas, jag säger hoppas... Om du tänker dig att ärva mig...
...så måste du visa dig mer värdig.
Men vad ser jag? Lättsinnighet, vild nog att tillfredsställa-
-fantasin hos den mest skrävlande hottentott.
Vilt umgänge, spelande...
...rännande runt St James som ett dödsföraktande ungt modelejon.
-Vilken advokat kommer det att bli? -En typisk.
Humor...
Du kommer att behöva den, för jag tänker lära dig en läxa.
Jag skickar dig till dina andra släktingar, Lefroys.
-Morbror, de bor på landet. -Långt ute på landet.
Jane, skulle du kunna...?
Tack.
Jag tycker att ni två är de sötaste systrarna i England.
Mr Fowle kommer att bli förtjust.
San Domingo, en halv värld bort.
-Han kommer att glömma mig. -Omöjligt, tänk vilket minne du-
-kommer att ge honom i natt. Cassie...
Om hans hjärta inte stannar när han ser dig förtjänar han inte att leva.
Och jag är medveten om att det jag säger är motsägelsefullt.
Är det?
-Jane! -Henry!
Du ser underbar ut!
-Hej John, trevligt att se dig. -Trevligt att ses.
George!
Låt din bror vara!
Jane! Har du hört? Min fars brorson ska bo hos oss.
Från London. En briljant ung advokat...
-...med ett rykte. -För att komma sent?
Ta av hatten, George. Din far är beredd.
En familj rör sig alltid i det lilla och stora. Först det lilla...
Henry har återvänt från Oxford med sin examen, gudskelov.
Och vår vän John, min nya student. Nu till det stora...
Cassandra, som överger oss för sin bror Edward och hans familj-
-under den tid Robert färdas till Västindien med Lord Craven.
Tillsammans kan de sen påbörja livets största och betydelsefullaste resa.
Miss Austen, jag har förstått att ni tänker skämma bort oss med läsning?
-Gör det. -Snälla, Jane.
"Råd från en ung dam om den älskade systern Cassandras förlovning."
"Hans närmanden gjordes så aggressivt att det var smickrande."
"Anständighetens gränser attackerades kraftfullt, vilket var bara rätt..."
"...men rämnade inte riktigt, vilket också var rätt. Ändå var hon inte..."
Får jag presentera min unga brorson, mr Thomas Lefroy?
-Han är mer än välkommen. -Anslut er till oss, sir.
Grön sammetsrock. Så moderiktigt.
Du kommer att tycka det är väldigt underhållande.
"Hans närmanden gjordes..."
"Anständighetens gränser attackerades kraftfullt, vilket var bara rätt..."
"...men rämnade inte riktigt, vilket också var rätt. Ändå..."
"...var hon inte nöjd. Hennes smak var förfinad, sinneslaget nobelt..."
-Herregud, texten är dubbelsidig. -Tyst med dig.
"Under gårdagen avvisade jag Lord Graham och hans sex miljoner-"
"-vilket skulle ha räckt ett helt år... Inräknat besparingar."
"...en skatt större än alla juveler i Indien...ett dyrkande hjärta."
"Och bönfallande: Madam, vad förväntas jag erhålla i gengäld?"
"Förvänta? Du kan förvänta dig att skämma bort mig lite då och då."
"Och ett sött, milt, oskyldigt, känsligt, sympatiskt, troget-"
"-otyglat, dyrkande kvinnohjärta."
Slut.
-Bravo, Jane. -Bra gjort, Jane.
Omåttligt charmant, i mitt tycke.
Skickligt nog måhända, men en stads- själ kanske är mindre mottaglig för-
-ungdomligt naiv självbeundran.
Försiktigt, gamle vän.
Ett fint stycke, mr Lefroy.
Har du hanterat ett gevär förr, Tom?
Tom, varför tar du inte en promenad?
Det finns fina omgivningar här.
En promenad.
Miss!
Miss! Miss, jag...
Miss?
-Miss... -Austen.
-Mr Lefroy. -Jag vet, men jag är ensam.
Förutom för mig.
Vilka umgängesregler gäller för den här lantliga situationen?
Vi har presenterats för varandra.
Vilket värde har en presentation när ni inte ens kommer ihåg mitt namn?
Faktiskt, knappast kan hålla er vaken i min närvaro.
Våra vanor måste förefalla lantliga för en man med era erfarenheter.
Men jag har inte skapat dem, jag förväntas bara följa dem.
Det har sagts mig att det finns mycket sevärt här.
-Men allt är bara grönt eller brunt. -Det finns de som sett mer.
Det finns till och med en bok om Selborne Wood.
En roman kanske?
Romaner?
Ointressanta saker som läses av, och huvudsakligen skrivs av kvinnor.
-Aha, vi pratar om er uppläsning. -Som om vi inte visar själsstyrka-
-kunskap om mänsklig natur, och intelligens och humor på bästa språk.
-Saknade jag något i entusiasm? -I medvetenhet!
Det var...
Det var...begåvat.
Det var ironiskt.
-Säkert att jag inte förolämpat er? -Inte alls.
Mina Lorder, herrar och gentlemän, nu dansas Grand Viziers Flight.
-Får jag den äran? -Så snällt, kusin.
-Miss Austen. -Mr Wisley.
Får jag nöjet till nästa dans?
Åh nej, vi är så sena. -Tack, Tom.
Skynda på!
Jag är förkrossad. Jag har övat men det vill sig inte.
Vilket förtjusande par de är.
Åh, Syster.
-Vad tycker ni om mr Lefroy? -Vi är ärade av hans närvaro.
Han tycker vi bör vara det, med sina yviga, irländska överklassmanér.
Det är högdraget, vägra att dansa när det är så få herrar här.
Är alla dina vänner otrevliga? Varifrån på Irland kommer han?
Limerick, miss Austen.
Jag skulle bli enormt ärad om ni nedlåter er till att dansa med mig.
Som min första danspartner, madam, måste jag informera om att ni får-
-representera traktens gästvänlighet.
Då beror ert lantliga rykte på mig.
Det här kallas förresten för country dance, efter franskans "contredanse".
Inte för att den framförs på en lantlig festlighet, med sega pajer...
...vedervärdig Madeira...
-...och sant anarkistiskt dansande. -Ni dömer sällskapet hårt, madame.
-Jag beskrev vad ni måste tycka. -Tillåt mig tycka själv.
-Tillåts kvinnor dra egna slutsatser? -Det beror på kvinnan...
...och på vad hon anser om mig.
Men ni är...mer än belåten.
Och jag tror att ni, miss...?
-Austen. Mr...? -Lefroy.
Jag tror att ni, miss Austen, anser er mera värd än resten.
Jag?
Ni...i hemlighet.
Hur många gånger dansade du med honom, Jane?
-Var det två? -Två kan gå an. Tre hade varit...
-Flagrant. -Försiktigt, Jane. Han är beryktad.
Förmodligen som den mest otrevliga...
"...oförskämda, arroganta, fräcka..."
"...outhärdliga, oförskämda av män. "
För många adjektiv.
Vad försöker hon säga?
Upp på tå, gentlemän.
Kasta!
Jag känner mig så fransk när jag ser på cricket.
-Ute. -Inte ute.
-Flirtar ni med min bror, kusin? -Flirtande är en kvinnlig egenskap.
Den måste hållas igång.
Vi förlitar oss till er.
Åh, det är mr Warrens...tur.
John Warren!
-Lycka till, mr Warren. -John har aldrig varit särskilt bra.
Spring, Warren, spring!
Se upp.
-Ni är ute, mr Warren. -Fantastiskt, Tom, fantastiskt!
Tack, Warren.
-Bra gjort, mr Warren. -Svår boll.
Jag hoppas ni inte är alltför besviken, miss Austen.
Fyra till för vinst, Wisley.
-Vem är nästa? -Kom igen!
-Hon kan inte... -Vad i all världen ska du göra?
Hon kan...
Ta det lugnt, Tom.
Var barmhärtig, Lefroy!
Spring, Jane, spring!
Bara fyra kvar.
En till!
Inne!
Otur, Lefroy.
Hon var så duktig.
-Har ni spelat förr? -Hon växte upp bland bröder.
Dags för ett bad, tror jag.
-Bra spelat, Henry. -Jag tillägnar vår seger till-
Comtesse de Feuillide.
Det finns en anständig flod bakom kullen.
Försiktigt!
Kom!
Vänta!
-Inte den här gången, Lefroy. -Tror du inte?
-Far, har ni sett Tom? -Nej, Lucy. Det har jag inte.
Besatt. Bara naturligt vid 15.
-Kärlek och förnuft går inte ihop. -Fru Lefroy, kan jag se biblioteket?
Lucy skulle gifta sig i morgon, vilken hemsk man han skulle bli.
Jag förmodar att ni syftar på hans rykte. Erfarenhet kan förädla en man.
-Miss Austen. -Åh, mr Lefroy.
-Och läsande? -Ja, boken om er skog.
-Vad tycker ni om den? -Jag fastnar, den är störande.
Störande?
Ta den här observationen.
"Tornsvalor en vacker morgon i maj, flygande hit, sen dit..."
"...seglandes på hög höjd, förnöjda. Då..."
"Då tar en av dem ett språng till den andres rygg, fattar den nära..."
"...och glömmande att flyga sjunker de ner i ett djupt, dödande fall."
"Famn efter famn, tills honan ger ifrån sig..."
Ja?
"...honan ger ifrån sig ett högt, genomträngande skri..."
"...av extas."
Är det uppförandet vanligt i Hampshires natur.
Er okunnighet är förståelig, med tanke på er avsaknad av...
...bakgrund?
Anständigheten kräver att jag tiger.
Kräver det av er, och av ert skrivande att vara på kvinnlig nivå.
Om ni vill praktisera skrivkonsten, vara likvärdig manliga författare...
...så är erfarenhet avgörande.
Jag förstår.
Vilka kvalifikationer gör att ni kan ge detta råd?
Jag kan mer om världen.
Mycket mer, förmodar jag.
Tillräckligt för att se att er horisont måste...vidgas.
-Av en extraordinär ung man. -Av en mycket farlig ung man.
En som säkerligen infekterat hjärtat på många unga...kvinnor med...
Läs den här... Så förstår ni.
"När filosofen hörde att dygdens fort redan börjat rämna-"
"-tog han mer notis om sina begär."
"Hans aptit var inte sån att den inte mättades av en läckerbit-"
-"-för att en annan smakat den." -Den här läckerbiten får han inte.
"Hennes ansikte saknade skönhet. Men klädtrasorna blottade överkroppen..."
"...hennes bröst som var välformade och extremt vita..."
"...attraherade hennes räddare, och för ett ögonblick stod de stilla..."
"...och tittade på varandra. "
Jag har läst er bok.
-Jag har läst boken och misstycker. -Naturligtvis.
Men till vad? Scenerna, karaktärerna, prosan?
-Moralen? -Bristfällig.
Självfallet, men varför?
Laster ger problem, dygder belönas. Dåliga karaktärer får dåliga slut.
Exakt... Men i verkliga livet frodas dåliga karaktärer. Se på er själv.
En roman måste visa verkligheten.
Hur karaktärerna verkligen tänker, hur händelser verkligen inträffar...
En roman bör visa de sanna drivkrafterna bakom våra beteenden.
Och min hjältes känslor?
För mig förefaller det som om er hjältes mycket starka känslor-
-orsakade honom och hans omgivning en hel del problem.
Om boken gett er problem?
-En författare måste förstå problem. -Vilken sorts problem?
Alla sorters problem.
Lavertons marknad. Monstruöst bra idé, Jane.
-Inte precis er normala omgivning. -Visa lite fantasifullhet, mr Lefroy.
-Här finns problem så det räcker. -Och frihet. Mänsklig frihet.
-Avundas ni dem inte? -Jag har nöjet att observera dem.
Han där är en dåre, han ställer upp mot en professionell.
Ni känner till det här, antar jag?
Ett mycket populärt nöje i London.
Att spöa en man till mos. Vad gör ni?
Mr Lefroy, stanna!
-Sluta! -Låt oss se hur ni klarar mig, sir.
Bered väg.
Fem shillings på herrn. Vem tar det? -Ni, sir? Det är rätta takter.
Tack.
Tom, ni måste sluta.
Kom igen, Lefroy!
Upp, sir.
Tom!
Lucy.
-Andra gången han svikit mig. -Ni spenderar pengar som vatten.
Jag är rädd att det är ebb för mig. -Jag saknar tillräckliga medel.
-Ta det här. -Så genant.
Mr Lefroy? Mr Lefroy? Mr Lefroy?
Var det oanständigt?
Varför gjorde ni så?
Jag kunde inte slösa bort alla dyra boxningslektioner.
Ursäkta om jag känner att ni anser det vara rättvist.
Jag är advokat, rättvisa har inget med lagar att göra.
-Är det vad ni tror? -Jag tror det. Det måste jag.
Jag ber att få gå.
-Hennes hjärta är fängslat. -Det är en sommarflirt.
Mr Lefroy åker snart, och mr Wisley väntar, hoppas jag.
-Han är en stolle. -Det växer han ifrån.
Det fixar hon lätt. Du kan övertala henne.
Att offra sin lycka?
Jane borde få, inte den rikaste, utan den hon vill ha.
Åh, mr Austen. Måste vi alltid diskutera det här?
Vi slutar i rännstenen.
Jenny! Mr Austen!
Var är du?
Så vänligt att återgälda besöket.
-Vill ni ha lite te, frun? -Grönt te?
-Brunt, ers nåd. -I så fall, nej.
Var är er yngsta dotter?
Hon besöker de fattiga, frun.
Jane? Jane!
Äntligen. Lady Gresham och mr Wisley är på besök. Var har du varit?
Frun... Sir.
Kanske ungdomarna vill ta en promenad?
Jag noterade att det finns en vacker liten natur runt huset.
Ursäkta mig.
Jane?
-Vad gör hon? -Skriver.
Kan man gör något åt det?
Miss Austen, ni kanske känner till...att jag känt er-
-under en avsevärd tid, under mina besök till Steventon.
Trädgården är betagande under den här tiden.
-Intrycket av er har alltid... -Särskilt blommorna.
Vad jag försöker säga är att jag har en god inkomst på 2 000 om året.
Och taktlöst nog större förväntningar än så, som Lady Greshams arvinge.
-Taktlöst, ja. -Om vi gifter oss blir allt ert.
Mr Wisley...
Ert anbud är ärligt och gentle- mannalikt, jag är uppriktigt hedrad.
Men... trots allt ni är och erbjuder så kan jag...
Ja.
Ibland är tillgivenhet en blyg viol som tar tid att slå ut.
Ljuga för affärsmän, lagande, lappande och underdånighet!
I oändlighet!
-Jag förstår att vi har det svårt. -Vi har inga pengar till dig.
Allt vi kan undvara måste gå till dina bröder. Du blir lottlös.
-Jag vill ha kärlek, som du! -Nu får jag ta upp min egen potatis!
Blir du hellre en fattig ungmö? Löjlig, föraktad, en driftkucku?
Ett lovligt byte för varje bytölps oförskämdheter?
Tillgivenhet är önskvärt. Pengar är absolut oumbärliga.
Jag skulle kunna leva av min...
Din vad?
-Jag kan leva av min... -Penna? Slå det ur hågen!
Vad nu? Bråkar mina kvinnor?
Kom...skaka hand och bli vänner.
-Vart ska du? Fröken! -Mata grisarna, frun.
Han kan ge dig ett utmärkt hem.
-Ett bekvämt liv. -Far...
Betänk det. Det är förmodigen det bästa anbud du kommer få.
Wisley?
-Visst... Än har han inte imponerat. -En stolle?
Han borde växa ifrån det.
Inget förstör själen...som fattigdom.
Jag såg drottning Marie Antoinette bära något liknande på en bal.
Är jag besvärlig? Jag vet.
Vilket besvär vi gör oss för att få dem att tycka om oss.
Henry?
-Eliza, min bror är mycket yngre. -Och fattigare.
Han vet att jag tycker om honom.
-Jag vet att han är stilig... -Stiliga män måste också leva.
-Ska han ta dig för pengar? -Sånt händer.
-Det gör det inte hedervärt. -Jag är en förnuftig kvinna.
Gudskelov, att jag inte är likadan.
Om du vore det skulle du förstå att din irländare helt saknar pengar-
-och inte lär gifta sig utan.
Tänk på det under balen i kväll.
Hur som helst återvänder han till Bond Street i morgon.
God afton, miss Austen.
-Miss Jane Austen. -Angenämt.
Vi är hedrade att få vara här.
Du dansar med passion.
Ingen förnuftig kvinna skulle visa passion, för att locka en make.
I motsats till en älskare?
Var lugn, mr Lefroy. Jag har inga förväntningar.
-Jag menade inte att förolämpa... -Självfallet inte. Ursäkta mig.
Ursäkta mig.
-Åh, miss Austen. -Ursäkta mig.
Det är olidligt. Min far insisterar att jag måste ta en tjänst.
Men jag vill ha en befattning som kapten i det kungliga regementet.
-Men, jag saknar medel för det. -Jag har pengar.
-Det är naturligtvis omöjligt. -Henry, förställ dig inte för mig.
Befattningen kommer att passa dig.
Miss Austen? Där är ni ju.
Miss Austen, jag kan inte tro att jag tvingas ha det här samtalet.
Hennes nåd?
Mr Wisleys mor, min kära syster, dog ung. Jag saknar egna barn.
Jag hoppas ni aldrig behöver uppleva samma smärta.
Låt mig bara säga att min systersons önskningar ligger mig nära hjärtat.
Hur extraordinära de än må vara.
Ni verkar ha en robust hälsa.
Ni har normala färdigheter.
Ni har en trevlig framtoning.
Men när en ung kvinna får ett anbud från en gentleman, som min systerson-
-är det hennes plikt att genast acceptera. Men vad hittar vi?
-En egen vilja? -Exakt.
Min systerson, miss Austen, har verkligen förnedrat sig-
-genom sitt anbud till dottern av en obskyr, utblottad präst.
Utblottad? Hennes nåd misstar sig.
Jag har aldrig fel. Er far har stora ekonomiska problem.
Men allt är inte förlorat...
Han har en dotter som lyckan lett emot.
-Wisley är en bra möjlighet för Jane. -Hon borde genast acceptera.
Anser ni inte det?
-Lucy, vi tar lite förfriskningar. -Vad... Mor?
Jag har hört om mr Wisleys anbud.
-Mina gratulationer. -Har jag något alternativ?
Hur kan ni ta honom?
Även om han är förmögen?
Hur kan ni, av alla, acceptera utan kärlek.
Hur kan jag då acceptera mig själv?
Ni åker i morgon.
-Gjorde jag det bra? -Mycket bra.
Jag ville, bara för en gång, göra det på riktigt.
Jag saknar pengar och egendom.
Jag är helt beroende av min bisarra, galne farbror.
Jag kan ännu inte erbjuda giftermål, men du måste få veta vad jag känner.
Jane, jag är din.
Jag är din... Jag är din i hjärta och själ.
-Inte mycket att erbjuda. -Låt mig avgöra det.
Vad ska vi ta oss till?
Det vi måste.
"Min kära Cassandra, mitt hjärta har vingar."
"Inga mer tvivel och överväganden."
"Snart flyr jag uppmärksamheten från den stora Ladyn, och systersonen."
"Eliza, Henry och jag besöker dig-"
"Men tvingas först stanna i London."
"Tom har genom list erhållit en inbjudan till sin farbror, domaren."
"Förhoppningsvis anses jag lämplig."
"Förstör detta vanärande brev när du återhämtat dig från förvåningen."
"Din tillgivne, och i hast, Jane."
Tom! Våra gäster har anlänt!
Uppför dig. -Grevinnan.
-Välkommen... -Madame le Comtesse.
Alltför sällan gästas mitt hus av adeln...och dess vänner.
Vi får inte förlora ett ögonblick. Min brorson har planerat stadsnöjen.
Nöjen är, som ni skulle uttrycka det, hans "forte".
-Vilket slag var det, Tom? -Villers-en-Cauchies.
Tusentals slaktades. Det fick ordning på fransmännen.
Åh, jag tänkte mig inte för.
Gå gärna hårt åt Jakobinerna.
-De halshögg min make -Vildar, odjur... Och hans egendom?
-Konfiskerades. -Katastrof.
Men då var det mesta av min förmögenhet flyttbar, så...
Flyttbar förmögenhet är lycka i en pocketbok.
Noterade jag er som ironisk?
Jag anser att ironi är att förolämpa med ett leende.
Nej.
Inte?
Nej, ironi är att förena motsägelsefulla sanningar-
-för att skapa en ny motsägelsefull sanning, med ett skratt eller leende-
-och jag måste erkänna att sanningen måste finnas i något av dem-
-annars är det en lögn och ett förnekande av den mänskliga naturen.
Min kusin skriver.
-Av vad? -Jane?
Romaner.
En ung kvinna av fin familj?
Ja, farbror, och i morgon ska vi besöka ännu en, mrs Radcliffe.
Hon håller sig undan, men jag känner hennes make.
-Vem? -Författarinnan, mrs Radcliffe.
-Hon skriver som yrke? -500 pund för sin senaste roman.
Och 800 pund sin kommande.
Över 1 000 pund?
Vilka tider...
Ni lever så stilla.
Ändå är era romaner fyllda med romans, faror, terror.
Allt som mitt liv saknar?
-Tydligen. -Vad vill ni skriva om?
Om hjärtat.
Känner ni till det?
-Inte allt. -Det kommer ni så småningom.
Men även om det inte skulle bli så, det är vad vi har fantasi till.
Er fantasi har gett er oberoende.
På min och min makes bekostnad.
Stackars William.
En fru med hjärna anses opassande. En med litterärt rykte är skandalöst.
Men det måste vara möjligt...
...att vara både maka och författare?
Jag tror det... Men aldrig enkelt.
-Kan jag verkligen få det här? -Vad?
-Dig. -Hur menar du?
-Det här livet med dig. -Ja.
-Lefroy. -Tyst... Domaren.
Han kommer vara generös, säkert.
-Talar du med honom? -I morgon. Nu måste jag säga godnatt.
Godnatt.
Miss Austen? Godnatt.
Min mor har nog rätt. En make, och ju förr desto bättre.
Fem utblottade flickor...
First impressions
"...förnuftigt och varmt, som en häftigt förälskad man kan antas..."
"Mr Wickham var den lycklige som nästan alla kvinnoögon riktades mot."
"...partiell, fördomsfullt, absurt."
"Titta efter Pemberley Woods första framträdande."
"Lyckan som svaret skapade..."
"Det duger inte. Mina känslor ska inte underkuvas."
-God morgon, sir. -God morgon?
Har världen blivit galen?
-Jag hoppas grevinnan trivs här? -Jag förmodar att hon gör det...
-Fin kvinna, mycket fin... -Verkligen.
-Jag hoppades få prata med er. -Underhållet är ej förhandlingsbart.
Nu när ni haft möjlighet att själv bekanta er med miss Austen-
-har ni säkert, liksom jag, funnit henne en anmärkningsvärd ung dam.
Detta är skandal!
-Om jag får prata... -Behövs inte. Brevet klargör allt.
-Brev? -Nu vet jag vad du haft för dig.
Är det sant att du har gått bakom min rygg med den här jäntan?
Jag ville att du skulle få lära känna henne innan jag förklarade.
Blända mig med en rik änka, och kom sen med en fattig mansjägare!
-Besinna er, sir, jag ber er! -Den ironiska lilla författarinnan!
Jag ville ni skulle lära känna henne. Jag var säker att hon skulle behaga.
-Betänk att det gäller min lycka. -Lycka?
Jag såg dig hellre som hormånglande skurk med chans till bättring-
-än som en kärlekssjuk valp i ett dåligt äktenskap.
Min farbror vägrade ge sitt medgivande. Brevet hade verkan.
Vem skickade det?
Lady Gresham?
Eller hennes systerson.
De tror de kan behandla oss hur som helst, jag accepterar det inte.
-Vi har inget val. -Självklart har vi det.
Jag är helt beroende av...
Av er farbror.
Och jag är beroende av er.
Så vad tänker ni göra?
Det jag måste.
Jag har plikter mot min familj, Jane. Jag måste beakta dem också.
Tom...
Är det... Är det allt du har att säga mig?
Farväl, mr Lefroy.
Domstolens mening är att ni återförs till den plats ni kom ifrån-
-för att därefter föras till avrättningsplatsen, för att hängas-
-tills dess döden inträder. Må herren ha barmhärtighet mot er själ.
Nästa.
Han har behandlat dig så illa, Jane.
Kanske vi kan återvända hem till Steventon snart.
Finns det några nyheter om Robert?
Han har äntligen anlänt till San Domingo.
Ett glas vin, sir?
Ja, en skål från en medlem av yrkeskåren till en annan.
Jag är ledsen att jag varit så otillmötesgående mot dig.
Mr Wisley?
Så, den ökända mrs Radcliffe. Var hon lika exotisk som romanerna?
Inte på utsidan, men hennes inre är ganska livfullt, förmodar jag.
Det gäller oss alla.
Meddelande till kyrkoherde Austen.
-Meddelande till kyrkoherde Austen. -Tack.
Vad är det?
Han dog väldigt snart efter landstigningen i San Domingo.
-Herregud, han hann knappt dit. -Vad var det för sjukdom?
Gula febern. Lord Craven skrev.
Han sa att om han känt till gifter- målet så skulle han inte valt honom.
Jane, det är en annan sak.
Mr Lefroy... Tom.
-Vad? -Jag vill egentligen undanhålla det.
Han är här på besök hos mrs Lefroy...
Han är förlovad.
Så snart?
Ett brev?
Nej, det är nåt jag påbörjade i London.
Det är berättelsen om en ung kvinna... Två unga kvinnor.
-Bättre än deras omständigheter. -Så många är det.
Och två unga män som får...
...mycket mer än de förtjänar, som så många andra.
Hur börjar den?
Dåligt, för att sen bli värre.
Med, förhoppningsvis, lite humor.
Hur slutar den?
De triumferar och får lyckliga slut.
Briljanta äktenskap?
Passionerade äktenskap...
...med mycket rika män.
Ni ställde mig en fråga.
Jag är beredd att svara. Men jag måste klargöra en sak.
Jag förstår er inte, mr Wisley.
Emellanåt är ni...den perfekta gentlemannen, men ändå kan ni...
"Ändå". Vilket sorgligt ord.
Och ändå förmår ni skriva dräpande med en fantastisk effekt.
-Jag avser naturligtvis ert brev. -Vilket brev?
Skrev er faster för er räkning?
Det spelar ingen roll? Passionen gör oss alla till dårar till slut.
-Förhoppningsvis kan den även hjälpa. -Det är en absurd känsla.
Betänk det kön den oftast drabbar, omöjlig att skilja från dårskap.
Jag är hedrad över ert anbud. Jag accepterar. Adjö.
George...
Mr Wisley är... Han är en hedervärd man. Du kommer alltid ha en plats.
Miss Austen.
Mr Lefroy.
Sir.
Jag förmodar att jag måste gratulera, mr Lefroy.
Och ni tar er ändå tid att besöka en gammal vän. Så omtänksamt.
Jag har kommit...
...för att erbjuda en förklaring, för sent, för mitt beteende.
Berätta om er dam, mr Lefroy. Varifrån är hon?
-Hon är från County Wexford. -Ert hemland, excellent.
Vad föll hon för? Ert fina sätt, ert leende och ert fina anbud?
Nej, inte alls.
Hade jag känt så, skulle jag nu avsky rena anblicken av honom.
Och ni misstar er...
Jag är helt opartisk gentemot den strålande, begåvade miss Wexford...
Jag kan inte göra det här.
Så du tänker gifta dig med Wisley?
Snälla?
Finns det nån sanning eller rättvisa i dig så kan du inte äkta honom.
Ni vet inget om rättvisa och ännu mindre om sanningen.
Jag har försökt... Jag kan inte leva en lögn.
Kan du?
Jane, kan du?
Vad har livet för värde om vi inte är tillsammans.
Rym din väg med mig.
En enlevering?
Det är exakt vad jag föreslår.
Vi far till London, på fredag är vi i Skottland som man och hustru.
-Lämna allt? -Allt, det är det enda sättet.
Du kommer förlora allt.
Familj, ställning...och för vad?
För ett slitsamt och fattigt liv?
Ett barn per år, medellös att lätta bördan. Hur ska du kunna skriva?
Jag vet inte. Men lyckan är inom räckhåll och jag kan inte hejda mig.
Det saknar allt förnuft.
Om du kunde återfå Robert, till och med på det här sättet...
Skulle du göra det?
-Dölj avfärden så länge som möjligt. -Vänta.
Här.
Ta de här, gå nu.
Kom, om vi skyndar kan vi fortfarande hinna med morgonturen.
Du är väl säker?
Var försiktig.
-Har den kommit? -Inte ännu.
Ta min hand.
Skynda. Jag hör den komma.
Här är det.
Två till London!
-Hampshire, ditt hem. -Det var det.
Vi har fastnat. Alla måste lämna vagnen.
Jag kommer behöva hjälp av er gentlemän.
Om ni kan knuffa direkt på vagnen? -Ursäkta, min unge man?
Kan ni ta den andra sidan?
Unga män, vänligen kom. Kan ni hjälpa till? Tack.
Okej, alla på en gång...
Ett, två och tre och knuffa!
Ta i!
"Kära Tom. Pengarna du sände anlände i rättan tid."
"Din far och jag uppskattar det."
"Du är så snäll som delar med dig av din morbrors underhåll."
"Jag törs inte tänka på hur vi skulle överleva utan det. "
Bra gjort! Tack!
Okej, damer och herrar, upp i vagnen igen.
Vi är färdiga.
-Är du bekymrad? -Nej.
-Är du rädd för ditt rykte? -Nej.
-Bara för ditt. -Jag bryr mig...
-Kom nu, vagnen ska avgå! -Kom.
Hästbyte. Tjugo minuters rast.
-Hur många syskon har du i Limerick? -Tillräckligt många. Hur så?
-Vad heter de? -De...
Vem är de beroende av?
Ditt rykte är förstört.
Ditt slösaktiga leverne var bara en fasad.
-Jag kan tjäna pengar -Det kommer inte att räcka.
Jag kommer att avancera.
Med en domare i Högsta Domstolen till fiende? Och en lottlös hustru?
Hur många munnar är beroende av dig?
Min kära vän, du kommer att sjunka, och alla kommer följa dig i djupet.
Hampshire Flyer. Hampshire Flyer avgår om fem minuter.
Nej! Nej, Jane. Jag ger aldrig upp dig.
-Tom... -Prata inte och tänk inte...
Bara älska mig, gör du det?
Ja... Men om vår kärlek förgör din familj så förgör den sig själv.
-Nej. -Jo...
I ett långt, sakta förfall av ånger och skuldkänslor.
Nonsens.
Sanningen...av det motsägelsefulla...
...men det måste sägas leende.
Annars räknar jag det som lögn och vi får ingen kärlek alls kvar.
Snälla.
Adjö.
Typisk jävla rymling. "Ska jag, eller ska jag inte?"
Miss?
Okej, iväg nu!
Hallå?
-Var är alla? -De letar efter er.
-Tack, Jenny. -Mr Warren.
Er familj försökte undanhålla det för betjänterna, men...
Var är skurken Lefroy? Om Henry hittar honom, dödar han honom.
Han hittar honom inte, och om han gör det så dödar han honom inte.
Det behövs inte.
-Vad...hände? -Ingenting.
Jag förstår...
Jane...
Jag må ha mindre charm än Lefroy.
Ytlig charm i vissas ögon. För andra är det hängivenhet, men...
-Jag saknar hopp. -Hopp?
Du kan inte ana.
Tack för ditt anbud. Men finns det inga andra kvinnor i Hampshire?
Det var du som skrev till domaren.
Du måste betänka min kärlek till dig.
Ja?
Du återvände till oss.
Låt det vara.
Mr Austen, jag måste informera er om att jag inte tänker närvara i dag.
Inte i den unga damens närvaro. Om jag måste tala klarspråk...
Jag har förstått att er yngsta dotter varit ute och rest.
-Anser ni det brottsligt? -En osanktionerad resa.
Var vidare medveten om att min systerson dragit tillbaka anbudet-
-till någon utan familj, lycka, betydelse. Någon allvarligt vanärad!
-Hon har en familj, madam. -Ja, verkligen.
Betydelse kan bero på andra saker än vad hennes nåd förmår föreställa sig.
Vad gäller lycka så kan unga kvinnor sätta tillit till sig själv.
Intressant anmärkning, miss Austen.
Tillåt mig en promenad längs floden så att jag får utveckla mig.
Wisley?
Jag är ledsen om mitt uppförande har gjort er besviken, mr Wisley.
Det verkar som att ni inte kan gifta er utan kärlek...
...eller ens med det.
Jag respekterar er för det, jag delar er åsikt. Jag kan inte heller det.
Jag hade hoppats vinna er kärlek-
-men jag är fåfäng nog att vilja älskas för den jag är.
Skiljs vi åt som vänner?
Ja.
-Så ni tänker försörja er... -Av pennan, ja.
-Kommer historierna få lyckliga slut? -Mina karaktärer kommer att få...
...efter lite bekymmer...
...allt de önskar.
De bra får inte alltid bra slut.
Det är en universellt erkänd sanning.
"... att en ensam och lyckosam man måste önska sig en hustru."
"Även om mannens känslor och syn på detta inte är kända från början..."
"...är denna sanning så förutfattad hos de omgivande familjerna...
"...att han anses som rättmätig egendom till någon av dess döttrar."
"'Min kära mr Bennet sa hans dam en dag: Har ni hört att-
-Netherfield Park äntligen hyrts ut? Han svarade att han inte visste det.
"Men det har det, sa hon... "
Är det miss Austen? Den miss Austen?
Nej, madam. Den titeln tillhör, som brukligt är, min äldre syster.
Miss Jane Austen, författarinnan till "Stolthet och fördom"?
Min syster vill vara inkognito, men er vänlighet uppskattas.
Varsågoda, kom in.
-Jag förlåter aldrig Henry det här. -Jodå, vi förlåter allt han gör.
Jane, en gammal vän. Sen som alltid.
Madame le Comtesse -Miss Austen.
Mr Lefroy.
Får jag presentera, er mest ivriga av beundrarinnor, min dotter.
Miss Austen, vilket nöje att träffas.
Läser ni för oss i kväll?
Min syster brukar inte recitera. Hur skulle hon då hålla sig anonym.
-Men... -Jane.
Jag gör ett undantag, om min nya vän så önskar.
Kom och sitt med mig.
Hon är förtjusande, Tom.
"Hon började nu inse att han var den man som, i lynne och begåvning-
-mest skulle passa henne."
"Hans omdöme och humör, så olikt hennes eget-
-skulle ha infriat alla hennes önskningar".
"Det var en förening som skulle ha varit dem båda till gagn."
"Hennes sorglöshet skulle lätta hans sinne och förbättra hans sätt."
"Genom hans omdöme och kunskaper om världen-"
"-skulle hon få uppleva förmånen av en större betydelse."
"Men ett sådant äktenskap kunde inte lära den beundrande omgivningen-
-vad äktenskaplig lycka verkligen innebär."
Under sitt korta liv skrev Jane sex av de stora engelska romanerna.
Tom Lefroy gjorde karriär och blev Irlands president i Högsta Domstolen.
Hans äldsta dotter döptes till Jane.
Varken Jane eller hennes syster Cassandra gifte sig någonsin.
Översättning: The Romantic Gent's Of The RATPACK